Jeg bodde i Chicago med en av mine venner, Clem Floyd.
Clem var sammen med ei tysk hore kalt "Hertuginnen".
Hun var 127 cm høy og søt. Og veldig populær.
Og vi var så stein som man kan bli.
Vi hadde tatt alt vi hadde, og alt alle andre hadde.
Vi skulle på John Coltrane-konsert.
Så bandet spilte en sang, -
- og så begynte Trane på en solo. I 15-20 minutter blåste han hardt.
Og jeg var rusa.
Det ble for mye for meg, så jeg gikk inn på do.
Og jeg holdt hodet mot de spygrønne flisene. Jeg husker ennå fargen.
Og jeg tenker: "Ok, dette går fint. Bare ta deg sammen."
Noen sparker inn døra.
Bang! Det er Trane.
Han sparket inn døra fordi han-
- spiller på tidenes mest intense nivå. Han sluttet ikke soloen sin.
Han spiller ennå solo, og han er der oppe hvor det skikkelig brenner.
Jeg har aldri hørt noen være mer intens med musikk enn det.
På den lille doen. Med fliser.
DAVID CROSBY HAR VÆRT EN ROCKESTJERNE I FEM TIÅR.
HAN HAR BEKJEMPET SYKDOM OG AVHENGIGHET I FLERE ÅR.
SOM 72-ÅRING OPPLEVDE CROSBY EN KUNSTNERISK RENESSANSE.
"Den kuriøse renessansen til David Crosby-
- er blant musikkens mest overraskende og tilfredsstillende."
"hvordan er han fortsatt i live?"
Folk spør om jeg angrer på noe. Ja, jeg angrer på tida jeg var rusa.
Jeg er redd. Redd for å dø.
Og det nærmer seg.
Jeg liker det ikke. Jeg skulle gjerne hatt mer tid.
Dette er fra Big Sur Folk Festival.
Og det er Christine.
Dette er alle fire.
Det var coverbildet til Human Highway.
Det er meg før jeg fikk bart. The Byrds.
Det er et flott bilde av Miles. Du kan se intensiteten.
Meg og Neil.
Meg og Garcia. Gud velsigne Jerry Garcia.
Dette er meg og Lighthouse bandet som tøyser.
Jeg var så glad da det ble tatt.
Hvis jeg kom til deg og sa: "Du kan ikke få spille musikk, -
- men du skal få et ekstremt lykkelig hjemmeliv, og en ufattelig flott familie..."
- Ingen musikk? - Ingen musikk. Ville du byttet?
- Det er ikke noe for meg. - Er det egoistisk?
Jeg vet ikke. Kanskje.
Men nei. Meg uten musikk? Niks, ikke interessert.
Det er det eneste jeg kan bidra med.
Det er det eneste jeg kan gjøre bedre. Det eneste jeg har å tilby.
Jeg vil ikke dø. Jeg har mye å gjøre.
Jeg er ute på turné fordi jeg elsker å synge.
Jeg trenger å dra på turné-
-for å kunne kjøpe mat og betale huslånet.
Det vanskeligste er å dra hjemmefra.
Jeg elsker kona mi. Jeg elsker sønnen min.
Jeg elsker å være her.
Hei, Mama! Hvordan har jenta mi det?
Jeg føler presset, ja.
Du må forstå, jeg er fyren i Crosby, Stills og Nash og Young-
-som har aldri har hatt en hit.
Hei, Black.
Jeg klarer det, fordi jeg vet hva han jobber mot.
Jeg vet hva som gjør han lykkeligst.
Jeg er 76 år gammel.
Jeg har hatt to-tre hjerteinfarkter. Jeg har åtte stenter i hjertet.
Jeg hadde hepatitt C-
- som ødela leveren min og som gjorde at jeg trengte transplantat.
Jeg har diabetes. Og det er dødelig, på sikt.
Men jeg er lykkelig.
Jeg tror ikke folk vet hvor syk han er.
Jeg er glad for at han er sta, og at han vil synge allikevel.
Jeg kan si: "Kjære, jeg synes du burde gå til hjertelegen-
- og ikke dra ut på turné, og da svarer han: "Ikke faen, jeg skal."
Og det må jeg godta.
Jeg må si: "Dra, vennen. Kos deg."
Og jeg får kanskje aldri se ham igjen.
På dette tidspunktet i livet...
...er alle øyeblikk dyrebare.
Tid er den siste valuta. Så hvordan skal man bruke den?
Jeg ville at han skulle sette familien først, og det trodde jeg at han skulle.
Det er her jeg føler at jeg lever.
Min eneste trøst er at jeg håper lyset hans slukner mens han synger.
Jeg hater å dra hjemmefra.
Jeg elsker å synge, men hater å dra.
Om seks uker er du tilbake.
Forhåpentligvis. Jeg lovet kona å komme hjem.
Kryss fingrene.
Da jeg var liten, -
- tok mamma meg med til parken hvor et lite symfoniorkester spilte.
Og orkesterets makt var enormt for meg. Det skylte over meg som en bølge.
Og jeg merket at albuene bevegde seg sammen.
Alle dingsene bevegde seg samtidig.
Det var derfor det var så mektig. Det gjorde inntrykk.
Så fikk jeg høre Everly Brothers. Og jeg begynte å synge tredjestemme.
Jeg elsker å synge harmoni.
Mamma var humanist...
ALIPH CROSBY MED DAVID
...og følte at likeverd mellom mennesker var det som telte.
Mamma hadde en Josh White-plate.
Det er en av de første platene jeg husker, -
- og den hadde en sang kalt "Strange Fruit".
Og jeg forstod det ikke, så jeg spurte: "Mamma, -
- hva er den merkelige frukten han snakker om?"
Og mamma begynte å gråte.
Hun hadde ingen forståelse for-
- at noen kunne henge et menneske på grunn av hudfarge.
Mamma var flink til å elske.
Pappa var en gretten gammel fyr, og snakket ikke om sånt.
CROSBY-FAMILIEN 1950
Det var en dysfunksjonell familie.
Bildene som følger gir dere innsikt i hvordan jeg jobber.
KAMERA: FLOYD CROSBY
Et av mine første minner er å se pappa løfte seg opp i et B-24,-
-og fly av gårde til 2. verdenskrig.
Han filmet.
Og det var farlig, men han ville ikke snakke om det.
Så han hadde sett ganske mye.
Sheriffen.
Han vant en av de første Oscar- prisene for Tabu, -
-og Golden Globe for Sheriffen.
Med hver bevegelse av pendelen, med hvert sekund-
-tikket en manns liv bort.
En praktfull fotograf.
Pappa sa aldri at han elsket meg. Ikke en eneste gang.
Og sånt påvirker deg.
Jeg var et ensomt barn.
Tjukk og liten, ikke populær. Ikke flink i idrett.
Jeg var klassens klovn. Hadde dårlig disiplin. Havnet alltid i vansker.
Jeg ble kastet ut av alle skoler jeg gikk på.
Jeg prøvde alltid å få oppmerksomhet.
Jeg så etter anerkjennelse. Klø meg bak øret, si jeg er kul.
Ei jente sa en gang at jeg burde prøve Ærlig arbeid i iallfall en dag
Men jeg sa med et lite glis...
Broren min var også musiker. Det var han som ga meg min første gitar.
Han viste meg 50-talls jazz, og da var det gjort.
Dette er Sunset Boulevard.
Hvis du skal være på ei gate i Los Angeles, så er det gata du burde velge.
Hallo.
Jeg heter David Crosby, og når vi spiller sammen kaller de oss The Byrds.
Jeg tror vi var et av de første el-band.
Jeg elsket det.
Vi fikk jentene til å se oss, og det var jo grunnen til at vi begynte å spille.
Men det er ikke alltid positivt når du slår an tidlig og som ung.
Jeg var ufattelig heldig, og jeg tror ikke jeg innså det.
Å være en stjerne...
MEDGRUNNLEGGER AV THE BYRDS
...får deg til å tro at du er viktigere enn du er. I 1965-66 var vi på topp-
- og hang med the Beatles, og sånt går til hodet på deg.
Vi vet hva imaget vårt egentlig er, og det likner ikke imaget vårt.
Hvem var den unge mannen med langt hår, bak deg til høyre?
Til høyre bak meg.
- Hvem er det? - Det er Dave fra The Byrds, en kompis.
O'hoi, kompiser.
Jeg gjemte meg bak der og så på hva de gjorde. For å lære å bli stjerne.
Det var noe de kunne.
Unge, kjepphøye, smarte, veldig kreative og et gode for sexlivet mitt.
Ciro's.
En av de få tingene manageren vår, Jim Dickson, faktisk gjorde rett.
Han fikk oss inn, og så ringte han alle han kjente i Hollywood og sa:
"Dere må komme. Jentene her er utrolige."
Og så kom de, alle mann. Det ble en samling av alle som var noen.
Er disse minnene i sort/hvitt for deg eller i farge?
Absolutt i farge.
Dylan kom og spilte live med oss.
Jeg husker da jeg så Bob Dylan for første gang, -
-hvor trollbundet alle var av ham.
Denne heter "Hey, Mr. Tambourine Man", spill en sang for meg.
Tekstene hans var så gode.
Hei du, tamburinspiller Spill en sang for meg
I klingelinge-morgenen
Skal jeg følge deg...
Jeg husker jeg var sjalu.
David sa: "Jeg liker det ikke. Den er i 2/4-takt. Det er ikke radiomusikk."
Så vi arrangerte den slik...
Hei du, tamburinspiller...
Dylan kom og vi spilte "Tambourine Man" for ham, og du kunne høre ham tenke, -
-og han dro rett ut og skaffet seg el-band.
Det skjedde mye rart der. Jeg var på The Doors-konsert der.
Sikkert der jeg begynte å mislike Morrison.
Han dro av meg solbrillene og sa: "Du kan ikke gjemme deg."
Jeg, så klart, var høy på LSD, -
- så jeg teleporterte til den andre siden av rommet.
Jeg har aldri tilgitt ham.
Nei! Fortsett rett fram. Du vil kjøre opp Lauren Canyon, ikke sant?
Jeg begynte å bli motkulturaktig og rebell-
- samtidig som jeg lot håret gro. Vi begynte å bli hippier.
Og i begynnelsen likte ikke folk det da vi møtte opp.
Så jeg fikk en god smakebit på å være annenrangsinnbygger, -
-og det fører til opprør.
Mora di ruser seg, og du vet det ikke!
På den tiden begynte jeg å bli en type. Russisk skjorte, russisk hatt.
Hei, Joe, hvor skal du med pengene dine?
Jeg vet at å ha politiske meninger stresset dem.
De filmer dette til tv, så de redigerer nok dette vekk. Men jeg vil si det allikevel.
Da president Kennedy ble drept, ble han ikke drept av en mann.
Han ble skutt fra en rekke retninger.
Historien har blitt dysset ned, -
- vitner har blitt drept, og sånn er landet deres, mine damer og herrer.
David ble ufordragelig. Man ville ikke være rundt ham.
Jeg synes ikke det var riktig av oss-
-å fremme ideer som Kennedy-konspirasjonen.
Jeg vet ikke hva drivkraften var, kanskje han ville redde landet?
De så på oss som en popgruppe som ville bli popstjerner-
- og de syntes ikke at det involverte å ha politiske meninger.
Jeg kunne se at det gikk mot katastrofe...
MEDGRUNNLEGGER AV THE BYRDS
...mellom Roger og David.
Det var her de ga meg sparken. De kom kjørende i to Porscher.
Det går ikke. Vi har lyst til at du skal slutte i bandet.
For mye politikk, ikke nok musikk.
Og når vi prøver å spille en sang du ikke liker, sovner du.
Og den sangen om søsterelskere og vannbrødre er ikke trippy, den er sær.
Du bryr deg ikke lenger.
Du er god på å lage vansker, og ikke av den gode typen.
Jeg sa: "Du tar feil, og dette er en tabbe, men det går fint. Jeg kan slutte. Greit.
Men jeg tar 'Guinnevere' og mine sære sanger med meg."
Jeg angrer ikke, så klart.
Jeg var en vanskelig type, og jeg gikk fremover med stormskritt.
Og...
Og ikke omgjengelig. Stort ego, null forstand, tåpelig.
Det såret.
Så jeg gjorde det man gjør når man blir kastet ut.
Jeg stakk. Jeg tenkte jeg skulle finne en seilbåt og seile.
Jeg så en nydelig skonnert.
Så jeg prøvde å finne ut om den, og den hadde vært til salgs en stund.
Jeg startet et rykte-
- i Lauderdale, via et par folk, om at det var råte under masten, -
-og det er dyrt å finne ut av.
Så bød jeg 25 000, og de tok imot.
Og jeg fikk pengene fra Peter Tork.
Jeg sa: "Jeg har ikke pengene. De kastet meg ut av The Byrds.
Jeg vil seile. Kan du låne meg 25 000?"
Å seile...
Å seile i Stillehavet, eller i Karibia, å våkne til bevegelsene...
Hun skritter i vei, det kommer bølger som dytter oss fremover.
Hun driver med en stor, langsom dans. Og hun er elegant.
Alt du kunne føle, se og høre...
Alle typer informasjon var høyere, renere, lysere.
Og det er vakkert.
Når vi er på land, -
- er det så mange inntrykk hele tiden, at vi må filtrere dem.
Når du drar ut på sjøen, er det masse plass og lite informasjon-
-og det er en herlig følelse.
Det er en magisk del av livet mitt.
Og jeg skrev bra musikk der ute: "Lee Shore", "Page 43", "Wooden Ships".
Havet er helt ekte. Det motsatte av Hollywood.
Ja.
Jeg var den første musikeren som jeg vet om, som flyttet hit.
Det var sikkert noen andre, men jeg vet ikke hvem.
Den første kjendisen jeg så på min første dag i California, var David Crosby.
Han stod utenfor landhandelen i Laurel Canyon.
Og han gikk med den hatten han hadde på på det andre albumet til Byrds, -
-og en lærkappe.
Og jeg så på ham og tenkte, "Herregud, det er David Crosby."
Dere er sprø. Det finnes ikke noe verdt å filme her.
Dere får ikke en fin ramme her.
Da vi flyttet opp hit handlet det ikke om samhold, men om å unngå smog.
På 50-tallet var smogen fæl.
Og så oppdaget folk at musikere bodde her...
FRANK ZAPPAS HJEM
...og de begynte å henge her, for å treffe dem.
Hva er noe du skulle ønske de visste om-
-hva dette stedet egentlig betydde?
Hva det stod for? Vi kjøpte bare mat her. Vi hang her ikke.
- Hvor kjøper man kaffe her? - Ok.
Hvordan får man kaffe?
- La oss snakke om disse bildene, Croz. - Jeg er ikke på noen av dem.
Jeg er ikke med på noen av disse.
- Jeg vet det, men... - De kom etter min tid.
- Ok. - Ta bilder.
De eneste jeg vet hvem er, er The Doors, og jeg likte ikke dem.
Jeg tror ikke noen av dem bodde her.
Morrison, for en tufs.
Jo...
Cass. Cass bodde på toppen her, på Woodrow Wilson.
Jeg og Cass ble veldig gode venner.
Hun hadde godt gress. Det hadde jeg også. Vi visste hva som telte.
Veldig, veldig intelligent. Ensom.
Feit jente. Hun ønsket hun kunne bli elsket.
Hun var elsket, men ikke slik hun ønsket.
Føler du at du selv har blitt elsket slik du ønsket?
Jeg tror ikke at jeg hadde peiling. Jeg var ikke en snill elsker, -
-eller en snill venn. Jeg var egoistisk.
Og...
Og sprø. Og ble bare sprøere.
Jeg lå med mange kvinner. Flere hundre.
Narkotika endrer deg.
Og kokain har en tendens til å gjøre deg besatt av sex-
-og sånt.
Jeg har krysset grenser du ikke har klart å tenke opp.
Det overrasker meg at damene som holdt ut, holdt ut.
Men det gjorde de.
Jeg har såret mange jenter. Mange folk.
Og jeg dro flere unge kvinner gjennom mye negativt.
Dana. Og Debbie Donovan.
Med Nancy var det tøft, fordi jeg var helt avhengig.
Hun måtte komme seg vekk, for å redde livet.
- Men jeg ville ikke være alene. - Og hun hadde blitt avhengig?
Ja.
- Følte du at du gjorde det mot henne? - Ja.
Var jentene avhengige? Ja, det var de. Og ja, jeg hadde skyld.
Jeg ga det til dem. Både kokain og heroin.
Det du gjør mot deg selv, gjør du mot deg selv.
Du kan være stolt eller skamme deg, men det er ikke noe moralsk.
Det du gjør mot andre mennesker, det teller.
Og jeg dro tilbake og jeg klarte å bygge bro.
Alle kvinnene jeg har brydd meg om, utenom dattera mi Donovan, -
-har jeg reparert forholdet til.
Jeg burde takke dem for å ha elsket meg. For å ha utvidet mine horisonter.
De lærte meg noe, hver og en av dem.
Og hver av dem elsket meg, så godt de kunne, og de elsket meg godt.
Bedre enn jeg elsket dem, tror jeg.
Føltes Joni som for alltid da dere...?
- Ikke? - Nei.
Da jeg traff Joni i Florida...
...sang hun på en kaffebar, og jeg ble tatt av stormen.
Jeg falt for henne, som minnet om å falle i en sementblander.
Jeg kan huske at jeg gråt og lo på samme halvtime.
Joni har at sagt at på det tidspunktet følte hun at du viste henne frem.
Jeg gjorde det.
Hun har helt rett, men hun fremstiller det som om det var et bry, -
- og ikke som at jeg åpnet dører for henne i Hollywood.
Jeg er glad i henne, og hun er den beste sangeren og låtskriveren av oss alle.
Jeg sa: "Her, røyk denne. Joni, lyst til å synge?"
Og du kunne se de fikk sjokk, fordi ingen hadde hørt noen som henne.
Joni og Clapton skjedde samtidig.
Jeg produserte det første albumet hennes, og jeg tror ikke jeg var så flink.
Jeg fikk ikke en bra sound på henne, meg jeg fanget essensen.
Hun mente at Judy Collins var selve bildet på suksess.
Så mye som hun med overlegg...
Da hun fant ut at hun sang over hodene på folk, tok hun den lenger.
Til venstre.
Og sa "drit og dra".
Men det var det som skjedde. Hun gikk over hodene på dem.
Nærmer oss nå, der.
Ok. Kjør inn.
- La oss kikke oss rundt. Det er stille her. - Helt til de kaster oss ut.
- Vi er på privat eiendom. - De kaster deg ikke ut.
Artister er fascinerende. Joni, Cass, Janis.
Jeg kan nevne flere. Og alle av dem hadde blitt såret, og de var geniale, -
- og de var ensomme, og de var... fantastiske.
Hvorfor forelsket du deg i Joni og ikke i de andre?
Hun ville at jeg skulle. Hun hadde sterk magi.
En kveld satt vi og spiste, vi var 20 stykker.
Hun kommer trampende inn med gitaren, setter seg og sier: "Jeg har en ny sang."
Og alle sa: "Så flott. En ny Joni-sang. Ufattelig. Dette er så bra. Syng, syng."
Og det var åpenbart at det var en "faen ta deg og farvel" -sang til meg.
Og hun fullførte sangen og så på meg.
Med et intenst, sint ansiktsuttrykk, og så sang hun den en gang til.
Det finnes ingen som Joni Mitchell.
Jeg tror den beste mannen for henne, og med henne, var Graham.
Og jeg var glad for at de var sammen.
Jeg hadde allerede forelsket meg i Christine.
Det er huset "Our House" ble skrevet om.
Ser du det lyset der inne? Det gulaktige? Det er kjøkkenet.
Det var der Crosby, Stills og Nash ble født.
Det var der vi stod da vi sang vår første sang sammen.
ØVING
Cass introduserte meg for Graham.
Jeg visste ikke hvem han var. Men jeg likte ham.
Han sang de høye notene. Og vi bare:
Blunk! Sant? Akkurat da visste vi hva vi skulle gjøre de neste årene.
Hva enn for en sound Crosby, Stills og Nash har...
GRAHAM NASHS STEMME
...ble født på 40 sekunder.
Ikke over flere år. Ikke over flere måneder med øving. Førti sekunder.
Det er plass til en hage på baksiden.
Jeg burde nok holde kjeft til første konsert, -
- fordi jeg vet jeg kan møte opp og gjøre mitt, -
-men da får vi ikke en blanding, da.
Vi kan ikke øve til det gir mening.
De må være på. Dallas, de spiller ikke til musikken, de lytter til stemmen
Det du må gjøre er å spille akustisk nå, -
- og få det på plass, så ordner vi et større sted snart.
Jeg og David har sittet her i en halvtime-
- fordi vi ble fortalt at vi skulle spille gitar her.
- Ja. - Så hvor er Stephen?
Jeg skal ikke gi etter for frykt.
Og du har gått din vei to dager på rad, din jævla hykler.
- Du gjør meg forbanna. - Hallo. Tester. Førtini. Sekstifem. Hei.
Mine damer og herrer, ta imot Crosby, Stills and Nash.
Takk. Vi trengte det.
Dette er vår andre konsert.
Dette er andre gang vi spiller foran folk. Vi er livredde.
WOODSTOCK MUSIKK-OG KUNSTFESTIVAL
3 DAGER MED FRED OG MUSIKK
Alle spør meg om Woodstock, fordi det har vokst seg så stort, -
-og det vokser seg bare større med tiden.
Det handlet om pågangsmot.
Om at mennesker skulle være snille med hverandre.
Jeg så ei jente...
Blond jente, pen, kort kjole, fine bein, pen, som gikk i gjørma.
Hun skar seg på et glasskår i gjørma. Det var ille. Det blødde mye.
Jeg så en fyr, en politimann fra delstaten.
Og jeg ser at skoene hans er polerte, og han har skarp press i buksene.
Han er ganske så elegant.
Han drar, uten å nøle, -
- bort til jenta, ut i gjørma, løfter henne opp, -
- og blir full av blod og gjørme, og bærer henne til bilen.
Han legger henne forsiktig ned, -
- og 15 hippier dytter den politibilen ut av gjørma.
Og plutselig funker det for meg.
Vi løp på den enga.
Da vi kom tilbake og var med på et TV-intervju med Dick Cavett-
-når du ser oss, så løper vi på enga.
Mange i publikum er slitne, -
- fordi de kom hit, slik jeg forstår det, rett fra Woodstock.
Og folk er fortsatt...
Du kan se pågangsmotet, hva vi føler, hvor glade og selvsikre vi er.
Plutselig gir verden mening, og vi føler at vi finner.
Jeg har fortsatt gjørma.
Vi skal stoppe den krigen.
Kan jeg beskrive hva det så ut som fra lufta?
Det så ut som en anbringelse i leir av den makedonske hær i Hellas-
- krysset med den største samlingen sigøynere du har sett.
Vi skal skape endring. Vi skal få orden på dette.
- Jeg har en. - Ok.
Lufta vi puster inn er ikke ren.
Alle vet vel det? Det er jo bare å se ut av vinduet.
Tenk på dette.
Den eneste løsningen virker å være-
- å overbevise GM, Ford, Chrysler, 76, Union, Shell og Standard til å legge ned.
Ja!
Som bare er en innledning til vitsens sluttpoeng, som er: "Liksom."
Ja. Særlig siden fire av dem sponser meg.
Jeg vet ikke hvem som bor her.
Jeg satt her, full i bilen.
Neil kjørte forbi og så meg.
Det var da vi prøvde å bestemme om vi ville ha ham med.
Vi var Crosby, Stills og Nash og lå på topp med albumet.
Han snudde og kjørte inn ved siden av meg.
Han satte seg på bagasjerommet og sang tre-fire sanger for meg.
Du vet, "Helpless," "Country Girl".
Og det var da jeg bestemte meg for at jeg ville ha ham med.
Hele tanken med å starte gruppen var å bygge en moderskip-gruppe-
- som ville gi oss frihet til å gjøre det vi ville.
Alle fire av oss er fortsatt slaver for musikken. Fortsatt.
Det var helt ufattelig bra å være i det bandet.
Og det ser ut til å være lenge
Ser ut til å være lenge
Igjen
Så veldig, veldige lenge igjen Før sola går opp...
Forholdet bestod av en gjeng gutter-
- som skulle spille sammen for første gang i rampelyset.
For å få oppmerksomhet.
Vi var gale. Det var mye press.
Stephen var veldig flink. Skikkelig imponerende fyr.
Sammenstilling er når du tar svært ulike ting-
- og setter dem sammen for å skape noe nytt. Det var det som skjedde.
I flere år var det fantastisk hver gang vi gikk på scenen sammen.
Vi kunne synge sammen. Nash er flink til å synge harmoni.
Vi var den første amerikanske supergruppa.
På turneen i 1974 tiltrakk vi enorme mengder folk.
Flere enn noen andre, siden Beatles.
De ser mennesker der oppe.
Vi har ikke høye hæler eller paljetter eller røykbomber.
Vi er bare en gruppe kompiser, og vi har sanger.
Det er alt vi har, alt vi noensinne har hatt.
Det eneste vi synes er viktig er musikken.
Jeg tror vi følte-
-at å presse fire menn inn på et sted-
- som bare var stort nok til tre, var eksplosivt.
Og vi hadde rett.
Jeg tror han sa seg ferdig.
Bare sett deg i bilen. Det er alt vi ber om.
Han er ferdig.
God morgen, David. Ganske tidlig, hva?
- Hva skjer? - Godt å se deg.
Jeg var ikke fotograf, jeg var musiker med kamera.
Jeg hadde ikke studio og lys. Jeg har aldri fremkalt film.
Jeg bare trykker på knappen når det passer. Trikset er å være der.
De var vennene mine, og jeg hang med dem.
Du spurte om de klassiske bildene. Hvem forutså det?
Den dagen vi tok bildet på sofaen til CSN-albumet...
Etter det kjørte vi til en bruktbutikk og tok bilder i ulike klær.
Vi visste ikke at vi hadde et albumcover.
Og vi dro tilbake et par dager senere, men huset var vekke.
Jeg er jomfruen, jeg analyserer. Du er løven. Du sier bare det du føler.
Ser du? Han tror på det pisset. Ufattelig.
- Ikke begynn. - Hvilket år ble du født? 1940?
Du skal vel ikke snakke om det kinesiske dyret?
Hvilket dyr er du?
Ikke fortell dem om det.
Jeg vet... Jeg tror du er slange. Vi må vite dette.
- 1941. - 1941.
La meg si dette. En slange er veldig heldig i kinesisk astrologi.
Ville du ikke sagt at ditt liv har vært heldig?
- Jo, på drastisk vis. - Du sitter jo her, ikke sant?
- Løven og slange. - Har ingenting med astrologi å gjøre.
Jeg er jomfruen og tiger.
- Du er så full av piss. - Det må du vite.
Ok. Ja.
Hvis jeg peker et flaggvåpen mot hodet, -
- sier jo det at det er meg mot myndighetene i USA.
- Ikke puff. - Hvorfor ikke?
- Fordi det blir for mye røyk. - Jeg liker røyken.
Og det at han røyker en rev med flaggvåpenet var å vise dem fingeren.
Og når jeg snakker om det bildet ser det jo ut som vi hadde en plan:
"Lag et flaggvåpen, finn en hvit bakgrunn, David må posere."
Nei. Det var...
CSN var i Minneapolis. Jeg tror du snakket med Dylan på telefonen-
-og røykte en rev. Og noen banket på døra.
Graham Nash åpner døra og kaster det flaggvåpenet inn.
- "Croz, du fikk denne av en fan". - Du er så full av piss.
- Et bra bilde. - Jeg tror aldri jeg har vært i Minneapolis.
- Voilà. Her. - En.
Jeg tar denne.
Det er å ta medisinen langt.
Søren.
Og gutt, du må få deg en ny langer.
- Guds urter. - Jeg skal ordne litt bra gress.
Et av mine favorittsitat er av Garcia. Første gang han tok syre, sa han:
"Jeg visste det var mer på gang enn det de sa."
Jeg husker at vi pleide å si: "En dag skal advokatene og politikerne...
Vi skal bli dem.
Vi skal bli de mennene som ruser seg og forstår hva livet handlet om."
- Narkotika er kult. Jeg tripper nå. - Jeg liker å føle meg bra.
Du låser deg i et spor, og innser ikke at det er mye man kan like.
- Religion. - Musikk.
- Langing. - Kosmisk pudding.
- Gud. - Anarki.
Det skjedde på en måte. Ikke helt. Kanskje det snart skjer.
Den gamle hippiefølelsen lever fortsatt i Greenpeace, -
-i miljøfolkene, ikke sant?
Barten ble veldig ikonisk veldig kjapt. Hva er historien med Dennis Hopper?
Han brukte meg som mal for fyren han spilte i Easy Rider.
Ja, jeg er stein, skjønner?
Men jeg så en satellitt.
Det var en bra film bare fordi den refererte til meg.
Hvis jeg hadde vært med, hadde den vært mye bedre. En mye mer seriøs film.
Den siste høyborg av mor, Gud, hjem og eplepai, og de er fulle av piss.
Hva?
Og på den andre siden har du ei jente...
som løper gjennom ei blomstereng.
Halvnaken, høy og leende. I sola.
Hvis du tilbyr de to alternativene til et barn, -
-er barnet for smart til å velge feil.
Det kan jeg bruke.
Vi er i gang!
USA-TURNÉ 2017
Dette er vår første konsert.
BOULDER I COLORADO
Ja, Croz!
De siste årene har vært fantastiske for meg.
Jeg har spilt inn fire soloalbum. Jeg håper på et femte.
Jeg gjorde noe du ikke er ment å gjøre i showbusiness.
Jeg sluttet i en stor gruppe, CSN, som betalte godt og jevnlig.
...medlem av Rock and Roll Hall of Fame, -
- grunnlegger av The Byrds og Crosby, Stills and Nash, -
-sanger og låtskriver David Crosby.
Vi digger deg.
- Du har en fantastisk stemme. - Takk.
- Hvordan har du passet på den? - Jeg har ikke det.
Det er det som overrasker meg, fordi vi har hørt historiene.
Absolutt.
Og vi tenker: "Lever han og Keith Richards ennå?"
Ikke bare lever du, stemmen din.
Gud har velsignet deg med en flott stemme.
Takk.
Ja, nettopp.
Du ser det, dette livet er herlig
Selv, selv
Med alle dets opp-og nedturer
Og du burde ta deg en slurk av deg
Ellers kommer du til å se
At det har gått deg forbi
- "Almost Cut My Hair." - Ikke gjør det.
Nei, ikke gjør det.
LEXINGTON I MASSACHUSETTS
Jeg må bare advare deg, noe skjer når du klipper håret ditt...
Bassisten gjør narr av meg nå.
Dette er et artig band. De torturerer meg dagen lang.
Dette er en kjærlighetssang.
Det merker dere ikke før tredje vers.
Hvordan kan jeg feie
Disse ordene inn til en klynge?
Legge dem i en haug
Som fjær på gulvet ditt...
Har noen du elsket blitt drept?
Du kan ikke gå tilbake og fikse det der.
Kan ikke gjøre det godt igjen. Tiden stoppet for dem.
Jeg var sammen med Joni, og vi var av og på hele tiden.
Og Christine var veldig stabil, veldig herlig. Du vet, livlig, full av liv.
Og full av energi, -
-og full av fyrverkeri og glede.
Nash har et ganske fantastisk sitat-
- hvor han sier at du dro for å identifisere Christine, og aldri ble den samme igjen.
Han har rett i det.
Ser hun som hun veier tungt for deg.
- Hvorfor henne? - Jeg elsket henne.
Christine Hinton var ei vakker jente som elsket The Byrds.
Jeg og Christine endte opp sammen, -
- og oppdaget at vi brydde oss om hverandre.
Det er noe fra boken Sand som heter litaniet mot frykt.
"Frykt dreper tanker" og skaper raseri.
Hun skrev det ned for meg med nydelig håndskrift. Jeg rammet det inn.
Hun gjorde mye.
Du kan ikke velge hvem du faller for, eller hvorfor.
Jeg har et par bilder av henne hvor du kan se smilet hennes.
Og du kan se sjelen hennes. Hun var full av sjel.
Christine var 21 år gammel. Hadde akkurat begynt på livet.
Hun skulle bare ta katten til dyrlegen, og hun kom ikke hjem.
Når noen blir drept...
Ikke at de ble syke, etterfulgt av en lang, pinefull prosess.
TO DØR I TO ULIKE ULYKKER
De ble drept.
Christine Gail Hinton, 21, ble drept i Novato-ulykken...
"Den og den har vært i en ulykke. Skynd deg."
Og du drar til sykehuset, og de er døde.
Jeg brukte lang tid på å gråte.
Fordi jeg visste ikke hva annet jeg kunne gjøre. Du vet...
De forbereder deg ikke på døden. Døden er ikke noe vi kan snakke om.
Ingen snakker om døden. Det er bare en tomhet.
Sånn:
Vekke. Som om noen rev en tråd i veven.
Et tomt sted.
Det etterlater et stort hull. Og du vil fylle det, og du...
Hvis du er som meg, torturerer du deg selv ved å si:
"Hvis bare jeg hadde sagt ditt, gjort datt."
Det snur opp ned på ting.
Hva vil du si til henne?
Unnskyld. Jeg kunne elsket deg bedre.
Jeg og Neil var ute og kjørte i en av bilene hans.
Og vi hadde hørt om det på radioen, men kunne ikke tro det.
4. MAI 1970
Tåregassen begynte på fellesplassen. Så flyttet de seg opp til Taylor Hall-
- og tvang ungdommene vekk fra plenen, så hørte jeg skuddene.
Så så jeg folk falle.
I dag løsnet vaktene skudd mot studentene-
-og drepte fire, to menn og to kvinner.
Tre ble skutt i brystet, en i hodet.
Tolv eller flere ble skadet, noen av skudd, andre av bajonetter.
Studentene protesterte invasjonen av Kambodsja.
Og jeg så da Neil innså det. Det var som om han ble slått.
Crosby kom og han hadde bladet med drapene på Kent State på forsiden.
Jeg hadde hørt om det på nyhetene, -
- men Crosby kunne det der med å sette ting i fokus.
Det ga meg en støkk.
Neil tok frem gitaren og skrev sangen foran meg.
Og jeg ringte Nash og sa: "Skaff et studio. Nå."
Og plateselskapspresidenten, flotte Ahmet Ertegun, -
- sa til alle at platen måtte sendes ut neste dag.
TINNSOLDATER OG NIXON KOMMER
VI ER ENDELIG PÅ EGEN HÅND
I SOMMER HØRER JEG TROMMENE
FIRE DØDE I OHIO
Fra første stund føltes sangen rett. Den sa det jeg følte inni meg.
Det føltes godt å ta et standpunkt for noe jeg trodde på.
Aldri har vi gjort en bedre jobb av å være trubadurer eller offentlige utropere.
Nei, nei, vi blir her!
Det tente en flamme i folket.
DE KAN IKKE DREPE ALLE
Alle universiteter hadde demonstrasjoner.
HVOR MANGE FLERE?
Denne fyren, sersjanten, sverget på at han ikke løsnet skudd.
Huset er trukket bakover. Dette er en Colt .45 automatisk.
Løpet stikker ut, fordi huset er skjøvet bakover.
Den slipper ut hylsen idet han avfyrer.
Sverget på at han ikke løsnet skudd. Rett der.
På bildet. Havnet aldri i retten. Ingen forsøkte engang.
Ham.
Ham. Ham. Idiotiske småunger.
Personen som ga dem skarp ammunisjon burde ennå sitte i fengsel, -
-akkurat nå, for drap.
Denne jævla løgneren.
"Jeg løsnet aldri skudd!" Jaså? Så rart, vi har bilde av at du skyter.
Å tro er bra.
Det har ikke ordnet seg. Ennå. Men vi prøver.
Jeg klarte ikke å takle Christines død.
Jeg hadde det fælt. Jeg var ganske redd.
Der hørte jeg denne historien...
Jeg hadde akkurat spilt inn Déjà Vu-
- hvor jeg flere ganger endte opp gråtende på gulvet.
Ti minutter.
En rekke mennesker, særlig Nash...
...holdt seg i nærheten av meg lenge, slik at jeg ikke-
-skulle gjøre noe skikkelig teit og gi opp.
Jeg bodde på båten min i Sausalito, -
- og jeg skulle til et hus jeg hadde i Tamalpais, -
-og jeg gråt i timevis.
Og jeg hadde sanger, fordi de hadde bare brukt to til Déjà Vu.
Og jeg ble værende i studio, i Wally Heider, fordi...
jeg følte meg trygg der.
MUSIKOLOG
Dette er et album som ikke kan klassifiseres, -
-som ble født av forfatterens lidelse-
-og dømt til å bli en "stoner classic".
If I Could Only Remember My Name.
David virket ikke å ha en plan.
LYDTEKNIKER
Han hadde sangene i hodet.
Noen hadde han tenkt på siden han var med i The Byrds.
Men han viste dem ikke til mange.
Det føltes som et privilegium å få se inn i den verdenen han bodde i.
Det var den mest uskyldige, uplanlagte, følg-hjertet-ditt-
-type erfaring du overhodet kan tenke deg.
Han la ikke frem noen regler. "Her er sangene mine. Gjør som du vil."
Den personen som møtte opp, ble den som skulle lage albumet, -
-og jeg skulle synge for dem.
Det var en tilstedeværelse i rommet. Du kunne smake det.
Det var en lekeplass av lyd.
Jerry Garcia. Han bare kom og sa: "Hva er det du gjør?"
Hvis han og jeg hadde to gitarer og kunne sitte på samme rom, -
-så var vi fornøyde.
Han ville bare lokke det frem, uansett hva som måtte til.
Hvis det betydde at han måtte slikke notene opp av gulvet, så greit.
Han visste at det lå på vent til å skje, og han ville invitere de notene frem.
"Kom så, kom så, små noter. Kom ut."
Og han var absolutt...
ren musikk.
Faktisk begynner den slik:
Han var rett og slett i himmelen med alle vennene sine der, -
- og til og med Neil hjalp ham på dette sære albumet.
Vennskapet de viste meg, -
- og støtten vennene mine ga meg var noe av det beste jeg har opplevd.
Den plata var et vendepunkt.
BURNSVILLE I MINNESOTA
Å injisere narkotika, sier de...
...den første gangen, endrer livet ditt, samme hva som skjer etterpå.
Ja.
Ja, en kamerat, som jeg ikke skal navngi, ga meg heroin.
Og...
Helt supert. Den første føles helt herlig.
Det er derfor det er så farlig. Plutselig gjør ingenting vondt.
Du føler deg opphøyd og fantastisk.
Kun den første gangen.
Etter det prøver du bare å gjenskape det.
Og det klarer du aldri. Noensinne.
Avhengighet tar over livet ditt slik ilden tar over et brennende bygg.
Og jeg sporet helt av.
Det er en merkelig sirkel.
Du er sint på deg selv fordi du er en pikk, -
- så du tar mer narkotika, som gjør deg til en større pikk, og du blir sintere.
Men hvordan er det å være høy? Hvorfor går du tilbake?
Du misforstår. Det er ikke for å bli høy. Det er for å lamme deg.
Det er derfor folk blir ødelagte på harde stoffer, fordi de ikke vil være til stede.
De vil undertrykke det som skjer her og nå.
De vil heller leve i drømmen, eller i marerittet.
Jeg ble advart av mange. Faktisk noen av de som stod ham nærmest-
- tryglet meg om å holde meg unna. Men jeg var betatt. Jeg var allerede med.
Da jeg så ham ta narkotika, tenkte jeg: "Hva...? Hva er det?
Hvorfor er alle så redde for det? Vent litt. Gi meg litt. La meg få se.
Hvis jeg finner ut hva det er, så kan jeg hjelpe deg."
Og det var alt jeg ville.
Croz, har du lurt på hvorfor du fortsatt lever?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke peiling.
Hvorfor meg? Se på alle kompisene mine som døde.
Janis. Cass. Hendrix.
De var mine venner. De døde av det samme.
Hvorfor døde ikke jeg? Jeg tok samme stoff. Jeg tok overdose.
De måtte gjenopplive meg.
Hvorfor? Hvorfor er ikke jeg død?
På et visst punkt ble narkotikaen viktigere enn alt annet, -
-musikken inkludert.
Jeg skuffet de gutta noe fælt da jeg ble junkie.
Jeg gikk nedom og hjem foran dem, -
- og de måtte se bandet gå til helvete fordi jeg ikke gjorde mitt.
Jeg hadde godtatt at noen ville ringe og si: "Har du hørt om David?"-
-og han ville vært død.
Fordi du kan ikke leve på den måten og ikke betale for det.
Har jeg fortalt om den gangen Neil kom og tilbød meg-
-å bli nykter på ranchen hans?
Han mente det. Han ville hjelpe meg.
- Hva tok du? - Kokain og heroin.
Nash og Jackson prøvde gjentatte ganger å få meg til å slutte.
De var nøkkelpersonene i inngrepet mot meg.
Det var litt av en samling av folk.
Jan, som var like dårlig som ham. De var narkomane.
Og tanken var å overbevise dem ved å si:
"Hør på oss. Du treffer snart veggen. Du må slutte. Vi vil ikke miste deg."
Vi var der hele natta. Han sa ja til å dra til Scripps, et sykehus.
Og han ble der nøyaktig en dag før han stakk.
Etter det ga de så og si opp.
Han ble dømt for narkotika- og våpenbesittelse i 1983.
Siden da har han blitt arrestert og siktet for flere forbrytelser.
Han ble tvunget av domstolene til å gå på rehabilitering, og dro uten lov.
Og da ble han rømling.
Det var like før noen hang opp bilde av meg på posten.
ETTERSØKT AV FBI
Vi flyktet. En langer skaffet flybillett til oss.
På et enmotorsfly.
På tvers av landet. Tok oss tre dager.
Fyren var flink til å fly. Jeg tror han hadde flydd narkotika.
Og jeg dro til båten min.
Fordi jeg trodde jeg kunne gå tilbake og ta på prøvesteinen min-
- og det ville redde meg fra det som ventet.
Jeg dro til båten, og hun var i dårlig stand.
Ingen hadde passet på henne, fordi ingen hadde fått penger.
Jeg lå der og jeg lå der, og dagene gikk.
Og jeg ga opp. Et stort øyeblikk.
Og jeg fikk skyss til det lokale FBI-kontoret.
Jeg gikk inn og han sa: "Kan jeg hjelpe deg?"
Jeg sa: "Dere ser etter meg. Jeg heter David Crosby."
Han sa: "Still deg opp langs veggen."
Jeg tror nok jeg må sone, -
- men jeg vil få det overstått så jeg kan spille musikk igjen. Det er alt jeg vil.
Da jeg meldte meg, -
-kom Jan D tilbake, -
- og en legevenn av oss fikk henne inn på behandling i Monterey.
- Har du en kommentar? - Ønsk meg lykke til.
Da jeg havnet i fengsel, fikk jeg dobbelt.
"Hei, rockestjerne, hvordan føler du deg nå?
Skulle nok ønske du fortsatt var der ute og hadde masse penger, hva?!"
Jeg var nesten død.
Jeg sluttet på to særdeles vanedannende, fæle stoffer, -
-uten så mye som Aspirin.
Jeg hadde mistet så og si alt. Jeg hadde nådd bunnen, sløst pengene mine.
Jeg tilbrakte fire måneder på enecelle.
De setter deg i en stålboks og gir deg mat via en luke.
Og i fengselet våknet jeg på celle-
- og husket hvem jeg var, og begynte å skrive.
Det var veien tilbake. "Compass" var den første bra sangen jeg skrev.
TEXAS DELSTATSFENGSEL
Da jeg slapp ut av fengsel, -
- takket jeg dommeren for straffen, fordi den gjorde meg nykter.
Han er gitt fire års prøvetid og må avlegge dopprøver jevnlig.
- Har du sluttet helt med narkotika? - Ja, det har jeg. Og det er jeg glad for.
Første konsert etter fengsel var på en liten klubb.
Han hadde aldri opptrådt uten dop før.
Mr. David Crosby, folkens!
Føles herlig!
Jan D, Gud velsigne henne, hun ventet.
Da jeg slapp ut av fengsel hadde en dommer forbudt oss å se treffes.
Hun fikk ikke lov.
Men så fikk vi tak i dommeren og sa: "Vær så snill.
Jeg er ute av fengsel, jeg er edru, jeg skal holde meg slik.
Jan er edru og går på møter, og vi har lyst til å gifte oss."
Han var en hyggelig mann, og han tillot det.
Jan elsker meg på måter jeg ikke elsket meg selv, -
-og hun lærte meg å elske meg selv.
Hun lærte meg mye om å elske, i det hele tatt.
Denne sangen...
PORTLAND I MAINE
...hvis du vet hvem som er hvem, -
-handler denne sangen om den første, -
-av mange ganger, som CSNY ble oppløst.
Det som holdt CSN, CSNY sammen var at jeg og Nash er bundet, -
-fordi vi synger så bra sammen.
Jeg og Nash, våre stemmer sammen, er vanskelig å slå.
Everly Brothers. Indigo Girls. Et par andre, men ikke mange.
Jeg har reist verden rundt
Og sett
Sett etter den kvinnen, jente
Som vet at kjærligheten holder ut
Og det vet du at den skal
Mine damer og herrer, Crosby, Stills og Nash.
INNVIELSE I ROCK AND ROLL HALL OF FAME
Gitt at jeg skulle vært død, klarer jeg meg bra.
Jeg vil takke de som står ved siden av meg, -
-fordi de har vært som brødre for meg.
De har stått ved min side i tykt og tynt. De ventet. De hjalp.
De gråt av og til. Det hendte de bannet til meg.
Men de har alltid vært mine brødre.
Uten dem kunne jeg ikke ha laget denne musikken, og jeg er veldig glad i dem.
Og jeg takker dere.
Vi har laget skikkelig bra musikk sammen, -
-og jeg er takknemlig for alt av det.
Jeg synes at CSNY er et helt annet band enn CSN, helt annerledes.
Og det burde få sin egen plass i Hall of Fame, forresten.
Jeg burde innlemmes en tredje gang, bare for å gjøre Clapton sjalu.
Vi likte hverandre da vi begynte å spille, og vi elsket hverandres sanger.
Band starter opp og man er nyforelsket og alt er flott, men etter 40 år...
...gjenstår bare røykmaskinen og hitene.
Jeg klippet nesten håret mitt
Det ble sånn at vi ikke likte hverandre, vi tok ikke samme buss.
Vi konkurrerte hele tida.
Hvis jeg kom med en av mine sære sanger, ville de ikke lære den.
Og vi har vært så stygge med hverandre.
Vi har såret hverandre, alle sammen.
Vi har gjort stygge ting, ofte. Alle i bandet har det, mange ganger.
Sikkert meg mer enn de andre.
Min største feil er at jeg blir sint. Du spurte ikke, men jeg sier det allikevel.
Det største feilgrepet jeg gjør er å bli sint.
Etter adrenalinet begynner å suse rundt, blir jeg automatisk en drittsekk.
- Hva vinner du på det? - Ingenting.
Det er ingen glede i det, det er ingenting utenom...
Etter adrenalinet slår rot, så tar det overhånd-
-og du sier og gjør ting som bare er fælt.
Jeg plapret om Neils kjæreste.
Jeg innså ikke at fyren skulle legge det ut, jeg trodde intervjuet var over.
Neil blir forbanna og nekter å jobbe med meg: "Ingen mer CSNY noensinne!"
Så min drøm om at dere blir sammen igjen og holder konsert...
- Det skjer aldri. Nei. - Aldri?
Hvis du gjør noe dumt, så må du fikse det umiddelbart.
Jeg burde ikke ha sagt det. Jeg sa unnskyld, men det hjelper ikke.
Så ble det bare verre derfra.
Den Graham jeg ser for meg-
- står på scenen med meg et sted i Skandinavia, Norge eller, -
- og han skriker meg i ansiktet, så nær, spyttet flyr, -
-og han skriker:
"Du skjønner det ikke, gjør du?! Du betyr ingenting for meg! Ingenting!
Jeg hater deg! Faen ta deg, faen ta deg!"
Spytt. Slo meg i brystet.
På scenen, foran publikum.
På den turneen kom han på scenen uten å se på meg.
OSLO, NORGE
Hele kvelden sang han mot Stills, og latet som om jeg ikke var der.
Jeg hadde alltid lyst til å ha en kompis, en bror, en...
partner.
NASJONAL JULETRELYSTENNING
Det gleder meg å introdusere David Crosby, Stephen Stills og Graham Nash.
Vi sang for tenningen av juletrelysene i Det hvite hus.
Glade jul
Hellige jul
Engler daler
Ned i skjul
Vi var grusomme. Og det gjelder å ha mot til å si:
"Ok, det er dødt. Ikke støtt opp liket.
Ikke beveg på munnen med en tråd. La det ligge. La det dø en verdig død.
Gå videre."
Lønnlig i blant oss de går
God jul.
Det er så trist at den siste sangen CSN sang sammen var "Glade jul".
Han rev hjertet ut av CSN og CSNY på bare et par måneder.
Det er det "Encore" handler om. Jeg skrev den for David Crosby.
Sangen handler om hvem man er når man ikke er berømt.
Hvem er du når lysene slukker og publikum har dratt?
Er du anstendig?
Eller er du en drittsekk? Hvem er du?
Takk.
Dette er deg fra 1974.
Dette er det første intervjuet vi hadde.
INTERVJU AV CAMERON CROWE
Min far er 74 og han sier at-
- hverken penger, heder, berømmelse, damer betyr noe.
Det eneste som teller er om du har venner. Resten av det er bare piss.
Jeg tror jeg diktet det.
Grunnen til at jeg tror det er at pappa ikke hadde venner.
Kommenterte han på det sitatet?
- Så på en måte siterer du deg selv? - Ja.
- Og siterer din far, på en måte. - Ja.
Hva skjedde med vennene dine?
Det er skikkelig tøft.
Jeg må sette det i sammenheng.
Jeg har fortsatt venner, men...
alle de gutta jeg lagde musikk med nekter å snakke til meg.
Alle sammen.
At en av dem ikke skulle kunne fordra meg kunne vært et uhell.
McGuinn, -
- Nash, Neil og Stephen misliker meg alle mann.
Virkelig.
Jeg hørte et sitat fra deg, du sa: "David rev hjertet ut av CSN."
- Ja... - Du føler det da ikke slik fortsatt?
Vet du, man sier ting i sinne, og man prøver å ta dem tilbake, -
- og av og til kan du ikke det, fordi ord er mektige.
Jeg og David har ikke snakket på to år. Etter å ha snakket daglig i 45 år.
- Ja. - Det er trist.
Og jeg vet ikke helt hvordan jeg skal fikse det.
Kanskje det bare...
Selv om vi aldri igjen spiller en note sammen, -
-CSN eller CSNY, se hva vi oppnådde.
- Jeg sier det bare, for et livsverk. - Ja.
- Men det er alltid mer der inne. - Alltid mer.
Ja, man vet aldri...
Hva skulle du ønske du kunne gjøre godt?
Bare når du snakker om Neil, for eksempel.
Jeg er ikke sint på Neil. Han er sint på meg.
Forstått.
Men når det gjelder å gjøre noe godt igjen...
hvorfor går du ikke bare på døra til ham?
Fordi jeg ikke vet hvor døra hans er.
Noe jeg kan gjøre er å lage musikk selv.
Så jeg prøver virkelig å gjøre det.
- For å bevise overfor deg selv...? - At jeg er verdt noe.
ALBANY I NEW YORK
Jeg kan bare ikke gi opp.
- Jeg setter deg på høyttaler litt. - Ok. Jeg elsker deg, Jan Crosby.
- Jeg elsker deg også. - Vennen, jeg er så langt vekke.
Jeg er så sliten, utkjørt.
Åtte stenter i hjertet. Det er så mange du kan få.
De kan ikke gi deg flere.
Hjerteinfarkt, en gang i de kommende årene.
Jeg tok meg vann over hodet.
Jeg klarer ikke fem dager på rad.
Så jeg mistet stemmen, og må avlyse et par konserter.
Det er tøft.
- Takk, kjære. - Ingen årsak.
Jøss, det treet er fint. Det var det første jeg falt for her, trærne.
Alle disse trærne.
De er flotte.
Jeg ser det som skjer i resten av verden, men jeg fokuserer ikke på det.
Jeg kan innrømme overfor deg...
at det blir vanskelig, uansett hva som skjer.
Det er mulig jeg bare forsvinner.
Jeg beklager å si det på kamera, men jeg vet ikke hvordan-
-jeg kan trekke pusten uten ham.
Jeg vil være hengiven.
Så det er det jeg streber etter. Det er sånn jeg vil være.
Jeg liker å elske barna mine, og kona mi, og hundene mine, og musikken.
Jeg liker hvordan det føles.
Og i det minste har jeg mot nok til å være ærlig.
- Her og nå. - Det er det dette er.
Kanskje. Eller kanskje jeg narret deg til det. Kanskje dette bare var en fiks plan.
Jeg synes man burde kunne ta farvel, og fortelle dem hva de har betydd for deg.
FÅ UKER SENERE REISTE CROSBY TIL NEW YORK
OG SPILTE INN ET HELT ALBUM MED UNGE MUSIKERE...
Det er over.
Undertekst oversatt av: Lise McKay